![](https://www.gyorplusz.hu/wp-content/uploads/2021/02/Boross-Csilla-Borcsi-Manufaktura-ojp-12.jpg)
Mi kell ahhoz, hogy váltsunk? Mi kell ahhoz, hogy megvalósítsuk álmunkat? A kérdésekre csak saját magunk adhatjuk meg a választ. Boross Csilla tettekkel válaszolt, és ma már egészen másra összpontosít, mint régebben. Ez az ő, és a váltás története.
Mi kell ahhoz, hogy váltsunk? Mi kell ahhoz, hogy megvalósítsuk álmunkat? A kérdésekre csak saját magunk adhatjuk meg a választ. Boross Csilla tettekkel válaszolt, és ma már egészen másra összpontosít, mint régebben. Ez az ő, és a váltás története.
Boross Csilla Békéscsabán született, és sokáig úgy tűnt, hogy a szülővárosában megtalálta boldogulását. „Szerettem Békéscsabán is. Édesanyám gazdasági szakember volt, édesapám pedig fotóművész. Őt szinte mindenki ismerte, ami az én mindennapjaimat is megkönnyítette” – mondja a közgazdász, aki gyerekkorától gazdasági pályára készült. „Mindig is szerettem a számokat. Ráadásul több nyáron is én voltam apukám pénztárosa a szünidőben, ami szintén ebbe az irányba terelt.”
Az egyetemet Szegeden, informatikus-közgazdászként végezte, majd egy biztosítótársaságnál helyezkedett el. „Tizenöt évet töltöttem el ott, és a régió értékesítési osztályának vezető-helyetteseként dolgoztam. Ez abban a helyzetben a legtöbb volt, amit elérhettem” – meséli Csilla, aki saját bevallása szerint sokáig munkamániás volt. Bár mára sokat változott az általa felállított fontossági sorrend, az vitathatatlan, hogy egykori hivatásának köszönhetően ismerkedett meg férjével, Péterrel. „Sokáig azt hittem, az én sorsom, hogy kiteljesedjek a munkámban. Közben viszont egyre jobban hiányzott a család” – idézi fel akkori érzéseit a vállalkozó.
A pár tudta, hogy együtt akarják folytatni, és végül Győrújbarátra költöztek.
„A fiunk születésével sok minden megváltozott. Négy évig voltam vele otthon. Közben pedig egyre jobban vágytam a vállalkozói létre, hiszen apukámtól is ezt láttam. A férjem biztatott, hogy találjam ki, mit szeretnék” – emlékszik vissza a családanya, aki saját bevallása szerint nem mert azonnal belevágni, így a bankszektorban helyezkedett el. A váltás gondolata napról napra erősödött benne, ráadásul a férjének köszönhetően a természet közelsége egyre jobban megérintette és húzta magához. „Utólag vakmerő döntésnek tűnik a biztos megélhetés és karrier bizonytalanra cserélése – ismeretlen, új területen pályakezdőként indulni –, de ma sem tennék másképp. Megérte!”
![](https://www.gyorplusz.hu/wp-content/uploads/2021/02/Boross-Csilla-Borcsi-Manufaktura-ojp-9-700x510.jpg)
Boross Csilla Fotó: O. Jakócs Péter
A 2013-as esztendő a szárnypróbálgatás éve volt. Kialakítottak egy levendulást, Csilla pedig gyógynövénytermesztést és feldolgozást tanult, a gyakorlatot pedig a Pannonhalmi Bencés Főapátságon töltötte, ahol záróvizsgát tett. „A névválasztásunk története keserédes, mert édesapám temetésén jött oda a legjobb barátja, és adta a cégünk későbbi nevét. Így született meg a Borcsi a Boross Csillából, mi pedig a hazaúton mellétettük még, hogy szeretetből született.”
A vállalkozás ma már az organikus kézműipari termékek, az edukáció (értő fogyasztó), a természetbeni fotóhelyszín, a nyitott levendulaaratás területén is nyújt szolgáltatásokat. „Időközben felvételiztem élelmiszermérnöknek, így a Széchenyi István Egyetem hallgatója vagyok” – mondja a Borcsi Manufaktúra alapítója, aki a Magyar Élelmiszerkönyv Gyümölcslé, Üdítő és Ásványvíz Szakbizottságának tagja, a cég pedig tagja az Élelmiszeripari Ágazati Készségtanácsnak is.
Csilla és családja a folyamatos fejlődést és tanulást kiemelten fontosnak tartja, mindezt úgy, hogy megőrizzék a mindennapok harmóniáját. „Mostanra már tudom, hogy mindig olyan munkára vágytam, ami értelmes és a belső békémet is megőrzöm közben. Ehhez a természet közelsége is nagyban hozzájárul, ahogy az is, hogy a vállalkozásunk a családunkat is még jobban összekovácsolta.”
És hogy mit hozhat számára a jövő? „Szeretnénk folytatni az interaktív gyógynövénytúráinkat, és újra megnyitjuk a levendulásunkat is az érdeklődők előtt. Azt pedig továbbra is szem előtt tartom, hogy a saját szabadságunkért csináljuk. Okozzon minden pillanat örömet és boldogságot.”